Hotelguide, Schweiz, 1934
St. Moritz Tag på ferie i Schweiz
- Kom De noget til? - Spørg mine nerver.
Mit dårlige engelske slår ikke til.
- Min datter slår alle omkuld, hvad? - Slår omkuld? Hvad betyder det?
- Det er bare et udtryk. - Vær glad, hvis De undgår forkølelse.
Hej, Louis.
- Du var heldig. - Undskyld, jeg forskrækkede Dem.
- Bare rolig, det var uforglemmeligt. - Kom, vi har været her længe nok.
- Jeg må tilbage til hotellet. - Ikke flere hop?
Nej, det var min sidste chance.
- Det var din skyld, rædsomme kvinde. - Nej, det var en dum lille hund.
Jeg kunne være død. Min sidste dag her kunne være blevet min sidste.
- Din sidste dag her?! - Du rejser vel ikke i aften?
- Jo, med det sidste tog. - Åh, onkel Louis.
- Hvorfor kalder du mig onkel? - Du er næsten som min onkel.
- Det er sødt af dig. - Vi vil savne dig.
- Mor bliver mægtig ked af det. - Tror du?
- Hun beundrer dig. Ikke også, far? - Jo, min ven.
Da det er min sidste aften, vil du og din kone så spise middag med mig?
- Ja, det vil vi gerne. - Onkel Louis...
- Jeg bliver så sulten om aftenen. - Og søvnig.
- Du skal alligevel i seng. - Jeg kan sove længe i morgen.
- Vi spørger din mor. - Ja.
- Hvor er Jill? - Hun dyster i lerdueskydning.
- Jeg håber, hun vinder. - Mod hvem?
- Ham der Raymond. - Så vinder hun.
- Kan du ikke lide ham? - Kan du?
- Han er kedelig, men mener det godt. - Hvorfor kan du ikke lide ham?
Han har for mange tænder og for meget brillantine.
- Svorne fjender, hvad? - I englændere har sådan en humor.
- Jeg håber jo ikke, at De vinder. - Det gør De. De er smuk og dygtig.
- Skal vi komme i gang? - Er De parat?
Mor, må jeg være oppe i aften? Sig ja, det giver dig held.
Lille skurk! Her er brochen, du så gerne vil have. Gå nu og vær stille.
- Jeg fik den her af mor. - Vær nu stille.
Jeg er ikke noget pattebarn.
Lad det være Dem en lære. Anskaf Dem aldrig børn.
- Det var din skyld, tossehoved. - Nej!
- Din unge bliver mit fordærv. - Hun er vel lige så meget din unge?
Taber jeg, vil jeg fornægte hende for altid.
Jeg beklager Deres tab, men glæder mig over min sejr.
- De er en dygtig skytte. - De får mig til at rødme.
- Vi må gøre det om en dag. - Ja, det vil jeg se frem til.
- Ja, så må De tage det her barn. - I englændere er mærkelige.
- Åh, elskede! - Min skat!
Min frokost.
Behold dine kommentarer. Jeg går med en anden mand.
- Skat, gå tidligt i seng. Med Betty. - Stakkels far.
De vandt over min kone, og nu går hun med en anden mand. Slyngel.
De er lige så morsom som Deres henrivende kone.
- Er det mors strikketøj? - Ja, hvorfor det?
Donnez-le-moi! Giv mig det.
- Hvad betød det? - Lad det nu blive til noget.
- Hvad synes du om englænderne? - Alt for kølige.
Undtagen når de drikker for meget, selvfølgelig.
- Er den trøje til ham? - Ja da. Troede du, den var til dig?
- Den skal være et minde. - At bære over mit blødende hjerte.
Nej, far!
Åh, se!
Jeg må...
Hurtigt!
Sig til Bob...
Der er en barberkost på mit værelse. Bring den til den britiske konsul.
Eller til... Gibson.
Sig ikke et ord om det til nogen.
Betty, løb op og i seng. Så, af sted med dig, min ven.
- Et skudhul. - Skud udefra.
- Nogen breve? - Ja, to.
Bob, han er død. Det er forfærdeligt. Der sker noget mystisk.
Du skal gå hen på hans værelse. Noget med en barberkost.
- Her er nøglen. Hvad betyder dette? - Det finder vi snart ud af.
Wapping. G. Barbor. Kontakt A. Hall. Den 21. marts.
Godaften. Problemer? Hvis jeg var Dem... Giv mig den.
Undskyld, det kræver en forklaring. Hvorfor var De i mr Bernards værelse?
Det er mod reglerne.
Ja, men det er let at forklare. Vil De ringe den britiske konsul op?
- Ja, men først... -...har jeg noget vigtigt at sige.
- Den britiske konsul? - Ja, tak.
- Kom hellere med hen på mit kontor. - Ja, det gør jeg gerne.
Det er en ren formsag, men De må forstå min situation. Denne vej.
- Glem ikke samtalen til konsulen. - Nej, det skal vi straks ordne.
Mario, post brevet.
- Jeg må tale med min kone. - Kommissæren vil være alene med hende.
- De kendte ham. Han var ven af Dem. - Ja, men vi vidste intet om ham.
Undskyld, men ved De, om den britiske konsul er i byen?
Jeg mener, kan De...
Altså, den britiske konsul, manden, der kommer med pakker, er han her?
Jeg mener ikke "hr.", jeg mener "her" i byen.
Sig mig... er han her i St. Moritz?
Pyh!
Den britiske konsul... Est-il ici aujourd'hui?
Pokkers også!
Jeg husker ikke, hvor langt fra vinduet han stod.
- Jeg skal tale med min kone. - Kommissæren har givet mig ordre.
- Hvad kan jeg gøre? Undskyld mig. - Men jeg...
- Hør nu her, jeg skal... - Kaptajn Lawrence!
Det lå på receptionsdisken, og der stod "haster" på det.
Tak. Udmærket.
- De måtte jo ikke gå ind. - Jeg har en besked til min kone.
Michisons kommer ikke til frokost i morgen. Vi må sige del til alle.
Sig ikke, hvad De har fundet, ellers ser De aldrig Deres barn igen.
Hvad står der på sedlen? Giv mig den!
- Jeg har intet at tilføje. - Det lader vi os ikke nøjes med.
Den 10. marts rejste De og mrs Lawrence til Schweiz.
Tak. Ja.
- Til St. Moritz. - Ja.
- Med Deres lille datter. - Ja.
- Whisky og soda? - Tak.
- 19. marts tog De tilbage til London? - Ja.
Tak. De vendte tilbage ...uden Deres datter.
- Ja. En til Dem? - Tak.
- Hvor er hun? - Hos sin tante.
- Hvad hedder hun? - Mary.
- Og hvor bor hun med tanten? - I Paris.
- Hvilken adresse? - Svært for en englænder at huske.
- En til Dem? - Tak.
Hvorfor var De så opskræmt den aften, De forlod Schweiz?
Det mindes jeg ikke, at jeg var.
Var det, fordi Deres datter var blevet... kidnappet?
Desuden... han er ikke typen, der taber hovedet og snakker over sig.
Hvis du forstår. Da jeg var i flåden...
- Er toget elektrisk? - Ja, 20 volt.
Den bedste gave, jeg har givet pigen. Hun leger ikke meget med det nu.
Det har hun aldrig gjort. Du gav hende aldrig en chance.
Bliv nu ikke nervøs. Bliver man det og begynder at tabe fatningen og...
Jeg ved det.
Jeg skal nok klare det.
Clive, du har Pullmanvogne og kulvogne på samme tog.
Ja, du godeste!
- Var det Deres sidste ord? - Ja, absolut.
- Beklager, men jeg tror Dem ikke. - Deres borgerpligt, mr Lawrence!
- De vil fortryde. - Kom ikke her igen.
Er De stadig her? De har måske tabt politifløjten?
Jeg er ikke betjent. Gibson. Woods sekretær, udenrigsministeriet.
Jeg ved ikke, hvem det er. Farvel.
Deres ven Louis var en af vores folk, hemmelig agent.
- Det vidste De ikke, vel? - Nej, det er jeg bange for.
Fandt De tilfældigvis noget i denne barberkost?
- Intet særligt, og nu... - Kidnappes ens barn, tier man stille.
- Det har jeg aldrig sagt. - Der lå en besked i barberkosten.
Spændende.
- Skat, du har ikke sagt noget, vel? - Han skulle lige til det.
Gibson fra udenrigsministeriet er her for at tale med os.
Når De har hørt på mig, forstår De sikkert, at jeg må ulejlige Dem.
- Har De hørt om en mr Ropa? - Roper? Det tror jeg ikke.
R-o-p-a. Så bekymrer det vel ikke, at han risikerer at blive snigmyrdet.
- Hvad har dette med os at gøre? - Det vil De snart forstå.
Louis Bernard blev dræbt, fordi han vidste, at Ropa skulle dræbes.
Derefter blev Deres datter kidnappet, fordi nu vidste De det også.
Det stod på sedlen i barberkosten. Ropa er i London og risikerer at dø.
Vi må beskytte ham. Fortæl mig, hvad der stod på sedlen.
Nej, men jeg kan sige, hvad der stod på en anden.
At vor datter er kidnappet, og siger vi noget, ser vi hende aldrig mere.
Det er hendes liv mod Ropas. Hvad betyder denne fremmede for os!
Havde De i juni 1914 hørt om Sarajevo?
Nej! Heller ikke om ærkehertug Ferdinand.
Måneden efter var der krig, fordi en, De ikke havde hørt om, skød en anden.
Sig intet, Bob. Beklager, vi er ikke interesseret.
Det der er måske sandt, men vores datter er i fare. Det er vigtigst.
- Det forstår De vel? - Ved De, hvad slags mand han er?
Intet holder dem tilbage. Hvordan ved De, pigen er i live?
Der er samtale til Dem i hallen. Angående... Betty.
- Stil den herind. - Javel.
- Hallo. - Goddag, mr Lawrence.
Vi vil ikke forstyrre Deres samtale med manden fra udenrigsministeriet.
Vi minder bare om, at hvis De siger noget, ser De ikke Deres datter igen.
- Dette er sidste advarsel. - Jamen hvordan...
- Hvad er der? - Nogen forsøger at narre mig.
Hvis De tror, nogen narrer Dem, vil De måske tale med Deres datter.
- Hej, far. - Betty!
- Hej, min skat. - Hej, mor. Er det dig!?
- Har du det godt? - Ja.
- Masser at spise? - Spørg, hvor hun er.
Ja, mor.
- Klarer du dig uden mig, mor? - Jeg savner dig sådan, skat.
Onkel Clive og jeg har... leget med dine tog.
Spørg om, hvor hun er.
- Mor, jeg vil hjem. - Det kommer du også snart.
- Spørg om, hvor hun er! - Jeg kommer og henter dig.
Min skat, hvor er du?
Mor, jeg...
Skat...?
Betty!
Vær tapper!
- Genkendte De den første stemme? - Lad os for Guds skyld være i fred.
- Er det muligt at spore samtalen? - Nej, selskabet oplyser ikke noget.
Hallo, stil mig om til aflytningen.
Hallo, G her. Lyttede De?
Hvorfra kom den sidste samtale? Wapping, en telefonboks.
Bed Scotland Yard om at have civilklædte folk overalt i det område.
Vi tager dem fra andre distrikter. Wapping, siger det Dem noget?
Ikke det mindste.
Sker der noget, får De skylden. Ikke rart at have på samvittigheden.
Jeg viser ham ud.
- Tal det igennem og ring så til mig. - Ja. Tak. Farvel.
- CIive, hør her. Kommer du med? - Hvorhen?
- Wapping. - Selvfølgelig. Jeg henter overtøj.
Hvis de "civilklædte" afsløres, vil de tro, at vi udpegede dem.
- Så vi må handle hurtigere end dem. - Jeg tager med.
Du bliver her ved telefonen. Vi ringer, hvis vi har noget nyt.
- Jeg vil ikke risikere at miste jer. - Du mister ikke nogen af os.
- Hvad med din mad? - Det ordner sig. Vil du have det her?
BARBOR - TANDLÆGE
Nok den eneste G. Barbor i Wapping. Jeg skal ikke have mere. Lad os gå.
Se lige! Er det der ikke de "civilklædte"?
Kom nu...
- Skal vi ikke gå ind? - Vent lige lidt.
- Er det her i orden? - Nej, du ser rædsom ud.
- Spørger nogen, så kom vi med båden. - God ide. Da jeg var i flåden...
Hvordan ser dine tænder ud?
Ja, det ser ret slemt ud. Kom nu!
- Lidt dystert, ikke? - Jo.
Godaften.
- Min ven har en slem tandpine. - Jeg skal se på det.
Tænk på...
Nej, træk den ikke ud!
Den stakkel.
- Fem shilling. - Giv ham fem shilling.
- Vent lidt. - Se også på mine, nu da vi er her.
- Hvad er der galt? - En rædsom tandpine. Se på det.
Vent herude og ti stille.
Værsgo.
- Er han kommet? - Ikke endnu.
- Lige kommet fra skibet? - Ja.
- Hvilket? - Saxon.
Det kommer ikke før i morgen.
Nej, men jeg steg af i Tilbury og kom hertil med toget.
- Hårde tider for det skib. - Ja, virkelig.
Hun har allerede været ude på sin sidste rejse.
- Ja, det, jeg mente, var... - Helt forkert.
- Den tur var for nogen tid siden. - Ja, selvfølgelig. Jeg er så glemsom.
- Der er intet galt med Deres tænder. - De har nok ret.
- Del gør ikke så ondt nu. Jeg går. - Vent!
- Hvad er der nu? - Der er en, der bør trækkes ud.
- Jeg tager chancen og beholder... - Sæt Dem!
Burde en narkoselæge ikke passe den?
Er han kommet?
- Der er du jo! Gik rejsen godt? - Nej, jeg var søsyg hele vejen.
Det er sidste gang, jeg smugles ind i landet, for dig eller for andre.
Du bliver smuglet, hvornår, hvordan og hvorhen jeg end bestemmer.
Forstået?
Du kan takke dig selv for det, med det navn og det våben...
Du må betale prisen for at være et geni.
- Er alt parat til i aften? - Jeg har sikret en fin plads til dig.
Nogen problemer med den lille, søde miss Lawrence?
- Hun er stille som en mus. - Og hvor er den lille mus nu?
I et lille hul i jorden et eller andet sted. Du får se...
- Deres sidste job i aften? - Nej, det første.
Hvilken vej gik de?
- Hvor er Betty? Fandt du noget? - Ja.
- Skal jeg ringe til Jill? - Nej, kom nu her.
- Gik de virkelig ind her? - Jeg er næsten sikker på det.
Clive, se lige der...
- Hvem er de, Bob? - Soldyrkere. De er sikkert nøgne.
- Kom, vi går ind. - Ja.
Kvinden længst nede
til venstre for dig og mig
hvad er det, der foregår?
Jeg fatter ikke, hvad du mener
lalala...
vær parat
der bliver snart ballade
Det kan være, at de, der er her for første gang og ikke kender-
-mysterierne hos Den Første Cirkel af Syvende Ray-
-undrer sig over, hvad der nu skal ske. Jeg vil fortælle det.
Inden vi går over til mysterierne, som kun indviede må kende, skal vi...
...renses både i krop og sjæl.
Jeg beder derfor alle, der er nye her, om at gennemgå en prøve.
De skal stille sig under den Fjerde Cirkels vejledning.
Har vi nogen her i aften, som vil... De måske?
Vær afslappet. Se på dette lys. Hele tiden...
Inden De får den første grad, skal Deres sind renses.
De føler Dem allerede søvnig. Hører De mig?
Deres sind begynder at tømmes.
De kan mærke det, ikke? Det tømmes fuldstændigt.
Ja, fuldstændig tomt.
Det er nok nu.
Vil alle, der ikke tilhører Fjerde Cirkel, forlade os i tavshed.
De vil vel ikke forlade Deres ven?
Hej.
Godaften.
Jeg håber ikke, De var for hårdhændet ved ham. Han kan få et slagtilfælde.
- Hvem? - George Barbor nede i Wapping.
Må man ryge herinde? Tak.
Jeg burde nok have sagt det. De må lære at styre Deres faderfølelser.
Og ikke tabe ting på gulvet...
- Tog du vor broders lille klenodie? - Åh, det glemte jeg.
Undskyld mig. Farlig.
De vil måske deltage i vores lille cirkel nu?
Mange tak. Undskyld mig.
Det er jo vor ven skarpskytten!
- Hyggeligt at ses igen, mr Lawrence. - Tak i lige måde.
- Kan min datter tage med hjem nu? - Nej, hun sover.
Intet skyderi! De vil vel ikke have politiet til at komme?
Spil på orglet, ellers kan støjen høres udenfor.
Clive!
Gennem vinduet! Ring til Jill. Sig, hun skal tage til Albert Hall.
Ring til politiet.
Jeg er ked af det.
Om forladelse.
Ring til mrs Lawrence. Sig, at tager hun til Albert Hall, er datteren...
Kom nu...
Mr Lawrence, lad nu være.
- Hallo! - Clive!
Jill, den fyr, vi leder efter...
Den der Hall er ikke en mand, men den rigtige Albert Hall.
Vi er på sporet af dem nu.
Bob beder dig tage til Albert Hall. Gør, hvad du kan for at stoppe det.
- Men hvor...? - Ikke nu, jeg må til politiet.
- Er det mrs Lawrence? - Hun er lige gået ud.
- Var det alt for i aften? - Nej, jeg vil have, at De bliver.
Jeg skal lave mad til min mand og vil ikke indblandes i noget skummelt.
- Rawlings. - Ja.
Sørg for, at mrs Sprockel bliver her.
Er de forgiftede?
- En drink? - Mange tak. Gin Fizz.
- Skriver De Deres prædikener her? - Det sker.
De skal ikke rødme. Har De aldrig været ved havet?
- Fik De tak i hende? - Nej, hun var gået.
Jaså. Vi kan sikkert alligevel ordne det hele.
Det er min ven, der kommer med politiet.
Bliver han besværlig, så skyd ham. Ingen hører det.
Farvel.
Nå, er det ham igen!
Betjent, denne mand har været til stort besvær i aften.
Min ven har en datter... eller...
Han kom her for at lede efter hende, og disse mennesker er skurke.
Han er tydeligt beruset. Hans ven var rædsom, men han er endnu værre.
- Han laver altid scener i kirken. - Nu skal De høre på mig.
- Anmelder De for forargelig optræden? - Ja, desværre.
Vi er ikke dem, der beklager os, men vi har været meget tålmodige.
- Hvad har De at sige? - I aften skulle min ven og jeg...
- Hvor er de? - Hvem?
- Politifløjten! - Åh, ja...
Den engelske lovs lange arm behøvede hjælp med at få vor ven på stationen.
Meget, meget modvilligt lod han sig anholde.
"Forargelig optræden i en hellig bygning."
Jeg havde nær glemt... Den lille, kommer hun med os?
- Mener du Betty? - Et henrivende barn.
Hent hende.
Jeg er sentimental, og der er intet skønnere end en rørende scene.
- Som for eksempel...? - En fars afsked med sit barn.
Farvel for sidste gang. Hvad kan være mere rørende?
- De vil blive skuffet. - Vi får se.
Hvorfor ser De sådan på mig?
Betty!
Far!
Er du uskadt?
Hør, min ven, min slåbrok ...hvor fik du den fra?
Betty, jeg vil fortælle noget. Hør her...
Dine skolekarakterer er kommet. De er mægtig fine. Virkelig.
- Hvor er mor? - Sig det til hende!
I Albert Hall, min ven.
Deres scene var så rørende, at jeg nær havde glemt det...
- Hvad er det? - En plade med aftenens musik.
- Fint, ikke? - Ja...?
Musik er ikke lige så interessant for dig som skydefærdighed.
Lyt, kære Raymond, så skal jeg vise præcist, hvornår du kan skyde.
Hør nu godt efter.
Der!
I det øjeblik kan skuddet ikke høres.
Komponisten ville sikkert have værdsat det.
- Ingen vil bemærke noget. - Undtagen en, ikke?
Jo. Du er meget kølig, min ven.
Du må i gang nu. Det er uhøfligt at komme for sent til en koncert.
Sig til mrs Lawrence, at hendes lille Betty og mand har det godt.
- Ellers noget? - Sig, at de snart forlader os.
For at foretage en lang, lang rejse.
Hvad siger Shakespeare? "En rejse, ingen vender tilbage fra."
En stor digter.
Åh, far! Slip mig! Slip mig!
- Det gik, som del skulle. - Det håber jeg for alles skyld.
Hurtigt, der løber han!
Følg efter den bil. De kommer med mig.
- Nå...? - Det er ordnet.
Hvem var det, der skreg?
Vi undskylder forsinkelsen af koncerten i Albert Hall.
Den skyldes et mordforsøg på den europæiske diplomat mr Ropa.
Forsøg?
Vi kan heldigvis meddele, at skuddet kun strejfede mr Ropas skulder-
-ag at han har kunnet køre hjem.
Vi vender nu tilbage til koncerten, der allerede er begyndt.
Det må have været den forbandede kvinde, der skreg.
- Blev du skygget? - Ingen så mig.
- Ingen kan have skygget mig. - Det håber jeg for din egen skyld.
Og for kære lille Bettys skyld.
Kald på de andre.
Herbert vil tale med jer. Kom!
Se...
Lad os komme frem.
- Del ligner et professionelt job. - Baker!
Gå hen og bank på. Når der bliver åbnet, skal døren forblive åben.
- Forslået! - Ja.
Hurtigt! Kom!
Kender De noget til det hus? Ved De, om pigen er derinde?
Jeg ved ikke mere end De. De kørte til Wapping, for min mand...
- Vi har ordre til at rydde gaderne. - Og jeg til at tømme postkassen.
- Ellers noget, Vincent? - Nej.
Vi er magtesløse mod deres våben, så jeg prøver at skaffe geværer.
Fra våbensmeden lige i nærheden. Jeg sendte lastvognen.
- Geværerne er her. - Godt.
Send folk ind i huset overfor. Gå ind ad bagdøren.
De dirigerer skytterne. Jeg sender dem ind.
- Evakuer husene. - Javel.
- Hvor er Deres baggård? - Gennem køkkenet, denne vej.
Lad to mand blive i stueetagen. Jeg tager resten med...
- Hvis er dette gevær? - Mit.
- Hvad sker der her? - Få Deres familie væk.
- Jeg er ikke gift. - Heldigt for Dem.
Vent herude, det er sikrest. Vi skal noget derinde.
- Det er bedst, De venter udenfor. - Jeg vil bare se, at alt er i orden.
Hold op! Det er ingen koncert!
Klaveret kan bruges som dækning. Vi flytter det derover.
Gå væk fra vinduet. Du kan blive skudt.
Du må ud af værelset. Politiet vil herind.
Tag frakkerne af. Rør ikke ved gardinerne, før I er parate.
Når I hører min politifløjte, åbner I ild.
Bær den madras over, så I får lidt beskyttelse.
Jeg kommer lige fra en anden opgave og kunne bruge en lille lur.
- Den er stadig varm. - Hold op, jeg fortæller din kone det.
- Parat? - Vent lidt.
Det må være muligt at komme ind i huset. Prøv alle dørene.
- De er alle låst. - Så må de smadres.
De er inde.
De er ikke sikker her.
Ikke en chance...
- Vi behøver mere ammunition. - Så hent det.
Nej, jeg stopper. Jeg vil ikke fortsætte.
De gik ind for vores sag og må nu gennemføre det.
Vi burde have satset på at skyde os vel ud.
Jeg har aldrig ønsket, at en betjent skulle blive skudt.
Nu må vi prøve at bruge... barnet.
Hent hende.
Hent hende!
Jeg holder hende tæt ved mig. Rammer de mig, rammer de også hende.
- De besvarer knap nok vores ild. - Du godeste, se der!
Betty...
Stop skydningen.
Hurtigt, skyd ham!
Jeg er bange for at ramme pigen.
To mand henter pigen på taget.
Tag Dem af ham. I andre følger med mig.
Hej, min skat. Der er ingen fare længere.
Ja, det er mor. Alt er godt nu.
Ja, det er overstået nu.